Tidigare...
Jag vill hjälpa människor. Det är därför jag blev privatdetektiv.
- Jag hörde vad du sa. - Att jag är en vampyr.
Efter förra gången med ugnen och träpålen var jag inte säker på att se dig igen.
Det var en del att ta in.
En del är inte ämnade att bli ihop.
Beth har en pojkvän och... efter Coraline, har jag det lite svårt med tilliten.
Jag vet att vi inte kom överens tidigare, men jag har hört bra saker av Beth.
Glad att surret är bra.
Och hon sa att det aldrig är tråkigt att vara med dig.
Vampyrer kan vara ute i dagsljus, men för mycket sol kan döda oss.
Vår överlevnadsinstinkt är enkel. Om du är döende behöver du blod.
Inte ditt! Inte så här.
Efter ett tag, måste du stoppa mig!
Om Dr Rosin säger att det är bra, så är det bra. Mår du bättre nu?
- Jag mådde bra förut. - Jag mår i alla fall bättre.
Det är ett konstigt skärsår.
Det var ganska vilt där ute i öknen, va?
Ja. Lite grann.
Det är konstigt att Mick inte har hört av sig, kollat hur du mår.
- Jag mår bra. - Ett tag kändes det som han var där-
- varje gång vi öppnade dörren. Och nu har han mer eller mindre försvunnit.
Var det något jag sa?
Va...! Vad?
Om jag lärt mig något under 85 år, är att det du vill...
...spelar ingen roll.
Det kan vara att ta sig från en punkt till en annan. Eller att komma i tid.
Det kan vara att du vill undvika någon för deras egen skull därför...
...du drack deras blod i öknen.
Men om universum vill annorlunda... ... kan du prova att springa...
...men du kan inte gömma dig.
- Mick! - Hej.
Vi pratade precis om dig.
Vad gör du här...!
- Vi är här för ett blodprov. - Blodprov? Ska ni två...
...gifta oss, nej!
För det här. Josh trodde jag kunde fått stelkramp. Du vet, från...
...det där staketet, du vet!
- Så vad gör du här? - Samma sak, blod... prov.
Jag... jag måste ta ett blodprov.
Jag lämnade ett meddelande.
Hon lämnade faktiskt fyra.
- Jag måste ha missat dom. - Du vet nu så, ring när du får tid.
Ännu bättre, kom över i morgon kväll! Vi har bjudit några vänner för vår årsdag.
- Åh, jag tror inte... Mick vill inte... - Jag skulle... vilja... men jag kan inte.
Jag är ledsen. Men grattis! Ett år... det är... speciellt.
Tack.
Vi syns.
Det finns saker vi vill ha...
...och sen de oändliga tillfälligheterna bortom vår kontroll.
Händelser som placerar oss på en bestämd plats och tidpunkt.
Och förändrar våra liv för alltid.
Vem styr dessa tillfälligheter?
Allt jag vet... det är inte vi.
Nej, sötnos. Jag kan inte. Inte med dig.
Så kila iväg och det kostar inget.
Du var mycket sötare på bilden.
Hej. Vakna tjejen! Vi har en färsk story.
- Recept? - Vi har bjudit in några vänner ikväll.
- "Coq i reduktionssås"? - Det är franska för kyckling.
- Du sa något om en färsk story? - Död faktiskt. Du kommer att gilla den.
- En eskortflicka? - Ja, riktigt saftigt också.
Min källa sa: "väldigt speciellt tillvägagångssätt".
- Tror du att det är... - Som San Francisco -mördaren, ja.
Efter bevakningen i media har det lockat fram alla galningar. Kör copycat vinkeln.
- Jag är redan på väg. - Att se hur mycket du gillar sånt här-
gör mig nästan en aning rädd.
- Hon kom hit för att bli en skådespelare. - Hon spelade i "Our Town" som liten.
Hon hade huvudrollen.
Plötsligt fick vi inte tag i henne. Våra brev retunerades-
och hennes telefon var avstängd.
Jag hade hört samma historia i evigheter. En vacker småstadsflicka lämnar hemmet-
- för att söka spänning. Och hittar den.
Det brukade sluta med att hon dansade för män på nätterna. Eller med lite tur-
- att hon fick en lägenhet betald av en man tre gånger så gammal.
Men nyligen, har jag hört något annat.
Folk där hemma visste, men ingen sa något till oss.
- Vi var dom sista som fick veta det. - Att hon fanns på internet, som eskort?
Vi provade att ringa det där numret, men hon ringde aldrig tillbaka.
Dom blir betygsatta på internet... som om det vore en djurutställning.
Jag ska hitta henne.
Det lovar jag.
Inga kameror!
Jag sa: alla tillbaka... Beth, kom igen du vet vad som gäller.
Vilka är dom i kostymerna?
Dom hörde att lägenheten är ledig och kanske köper den.
- Är dom från FBI? - Ingen kommentar.
- Får jag citera dig? - Det här allvarligt.
- Jag vill att du backar tillbaka. Snälla. - Är det som San Fransisco, eskort-morden?
En copycat eller kom han hit?
Alla backar undan.
- Är det därför FBI är här. Han är här? - Beth, vet du vad du behöver?
Du behöver en av-knapp!
- Så... din reportervän, vad heter hon? - Du vet vad hon heter.
Ja...
- Så hur har det varit sen... happy hour? - Bra.
Känner man dig betyder det att du undviker henne. Du är en romantiker, men-
verkligheten när huggtänder möter hud...
- Du sa att du kunde hjälpa mig hitta henne. - Gjorde jag?
Varför tror du han är här?
- Din nya betjänt? - Han är en mästare på allt med telefoni.
Rider England!
Mick St John.
Jag förstår att du letar efter någon.
En perfekt 10:a! Vad har hon gjort, krossat ditt hjärta?
- Nej, men hennes föräldrars. - Hon kräver referenser, du vet det va?
Jag tänker inte bli ihop med henne. Jag behöver bara hennes adress.
Inget problem.
- Hörde du? - Inget problem.
Mycket har ändrats på 400 år!
- Ja, vanliga bordeller är borta. - Ytterligare ett resultat av it-åIdern.
Nu är det kategorier: blondiner, asiater, fylliga, mogna.
Ryttarinnor. Val efter val. Effektivt och mycket amerikanskt.
- Du låter nästan nostalgisk. - Vad hände med den gamla goda tiden-
- med fyra flickor i ett gathörn att välja mellan.
Okej. Här är det.
Willshire Corridor. Proffsen älskar verkligen sina höghus.
Tack, mina herrar.
Okej, lyssna på mig!
Till er båda. Tillsammans i ett år.
- Vänta, jag är inte klar. - Någon annan på väg att dö av törst?
- Till er och det ögonblick ni träffades. - Säg det inte...
Dom enda som krockar på en gigantisk parkering. Du sa: låt försäkringsbolaget-
- kalla det för en olycka. Jag kallar det ödet. Så till...
- Försäkringsutredare. - ... ödet.
SkåI.
Jag är ledsen, men jag väntar ett samtal.
Hej. Ja, det är bra. Ja, jag k... jag kan ikväll.
Kanske om ett par timmar? Precis nu! Nej, jag är upptagen.
Nej, nej. Jag vill. Okej.
Jag är ledsen för det där. Jag arbetar med ett skumt fall.
- Jag kan komma in i bårhuset ikväll. - Du är hellre på bårhuset?
Nej, inte hellre. Det är bara...
- Jag kan nog göra det imorgon istället. - Det gör inget.
Måste man så måste man.
- Tack för att du är så förstående. - Ja. Jag är så förstående.
- Okej, du är arg. - Jag är inte arg.
Du är någonting.
Du måste hålla med om att det är ganska oartigt. Dom är dina vänner.
Du bjuder hit dom och när han ringer sticker du.
- Vem ringer? - Mick St John.
Det var inte Mick, det var en kontakt på bårhuset.
Vad skulle du tro?
Jag såg hur ni tittade på varandra när vi stötte på honom.
- För guds skull. - Allvarligt...
...jag kunde inte låta bli att se det.
- Nu är inte rätt tidpunkt för det här. - Inte rätt tidpunkt. Det är vår årsdag.
Ett år tillsammans, jag lagade kycklingen till dig och dina vänner är här.
Jag sa att jag kommer så snart jag kan.
Vet du vad? Ta den tid du behöver.
Normalt behöver inte vampyrer köpa tjänster.
Med en kombination av villiga nykomlingar och vamp-appeal-
behövs det inte.
Men det här var annorlunda. En vampyr har varit här.
Till och med genom dörren kunde jag känna det.
Kamp, motstånd och till slut... nederlag.
Och det var inte bara offret.
Det var vampyren som gjorde det mot henne.
Du måste skynda dig, chefen kommer strax. - Det går fort.
- Vad letar du efter? - Jag vet det när jag ser det.
- Varför är hon inte identifierad? - Det är hon, typ.
- Inte enligt den här. - Hon hade ett sånt där strippnamn, du vet.
Vi kallar henne Jane Doe tills vi vet vad hon heter.
Gjorde han det här mot henne?
- Tycker du att det här är roligt? - Du betalar $50 för att se en naken tjej.
- Jag antar att du är öppen för allt. - Du är sjuk! Vet du det?
Det är min chef.
God kväll, chefen.
Är ni säkra på att ni vill göra det här?
- Vi måste veta. - Okej.
- Jag beklagar. - Det är inte hon!
Alla har gått nu, du kan komma fram.
- Vad gör du här? - Jag skulle precis fråga dig samma sak.
Nej, den som gömmer sig i ett rum måste svara först.
En sexmördare går lös. Sex kanske inte är rätt ord, men det-
ryktas om ett speciellt tillvägagångssätt.
- En som biter? - Det är en underdrift.
Jag vill inte vara nedlåtande, men det kan vara...
Det är en vampyr...
...extremt frustrerad och farlig.
Så din tur nu.
- Vad då? - Vad gör du här?
- Letar du efter samma kille? - Nej, jag letar efter en saknad flicka.
Dottern till paret som var här. Hon arbetar som eskortflicka.
- Inte hon här då? - Nej, det är hennes kompis som deras-
dotter kom till LA med efter skolan.
Vänta lite, du tog med dom hit för att dom skulle få se sin döda dotter?
Först åkte jag till en lägenhet i tron att hitta deras dotter vid liv. Men det-
- visade sig vara en brottsplats. - Vart då?
- Willshire Corridor, 87... - 18?
- Ja. - Därför är jag också här.
Jag fryser. Vi går ut härifrån.
Okej, jag tänker bara säga det.
Tycker inte du att det är underligt att vi springer på varandra här?
- Inte speciellt. Vad menar du? - Du har försökt undvika mig.
- Nej, det har jag inte. - Jo, det har du. Ända sedan...
Du vet... öknen.
Du har undvikit mina samtal och mig. Sen springer vi på varandra två gånger.
Först i city och nu här.
Vi följer två helt olika vägar och ändå hamnar vi på samma ställe. Tycker inte du-
- att det är lite underligt? - Vet du vad? Jag tycker inte om att-
- kategorisera i underligt eller inte. - Wow! Vampyrer är riktigt dåliga lögnare.
- Kom igen. Erkänn det. - Jag tycker bara att vi inte behöver-
- göra en sån stor grej av det. - Det är en stor sak!
Jag gav dig mitt blod!
Du höll på att dö och mitt blod gav dig livet tillbaka. Mitt blod!
- Och nu är vi här, tillsammans. - Vad vill du att jag ska säga?
- Jag vill att du erkänner att någonting-
hände mellan oss.
Okej.
Okej, någonting hände.
Om du säger det på det sättet...
Om jag ringde tillbaka... sen då?
- Vad menar du? - Du förstår väl att jag är en vampyr?
- Ja. - Och hade du inte en middagsbjudning?
Allt jag säger är att jag är här och det är du också, och det finns en anledning.
Hjälp mig hitta mördaren och jag tror att du kommer att hitta flickan.
- Ja. - Hej, Cherish?
Vem är det?
Jag är en vän till en gammal rumskamrat, Jazzmyn.
- Hur är det med henne? - Bra. Hon hälsar.
Säkert? Vi blev lite osams efter att hon tagit min gamla internet site.
Hon är ledsen för det.
Hon sa att jag skulle ringa dig.
Du... jag har dragit mig tillbaka nu. Jag letar inte efter nya vänner.
Jag kan bidra med en ordentlig summa.
- 500 rosor? - Okej.
- Per timme? - Bra.
Är du säker att Jazzmyn inte misstycker?
Jag lovar. Hon kommer inte säga något.
- Du borde kunna stava till sexmördare nu. - Marissa!
- Så var det spännande på bårhuset? - Förlåt att jag stack.
Be inte mig om ursäkt. Be om ursäkt till honom som brände vid maten.
- Var han arg? - Nej, inte alls.
Det är faktiskt min poäng.
- Vad händer mellan er egentligen? - Vad menar du?
Ni har varit tillsammans i ett år och ni bor inte ens ihop.
- Vi sover över hos varandra. - Precis!
- Är det inte dags att bli seriös? - Jag är det.
Över döingar på bårhuset!
- Är det någon annan? - Nej.
- Säkert? - Nej.
Nej. Var... var har du fått det ifrån? Du sa att Josh och jag var förutbestämda.
Ödet är en sak, men till slut måste man agera för att något ska hända.
Ödet gör inte så att dina saker flyttas till hans lägenhet.
Om det är vad du vill.
Universum skickar dig ett tecken och...
Ser du? Det är ett tecken. Men du måste svara.
Det är inte Josh.
Den döda eskortflickan hette Natalie Hall, artistnamn Jazzmyn.
Framröstad som "mest trolig att lyckas" av hennes gymnasieklass.
Det verkar vara rätt osannolikt nu.
Favorit citat: Ha skoj i solen, få ett ligg i skuggan.
Vad försiktig med vad du önskar.
- Josef, Raider, det här är Beth Turner. - Beth Turner, BuzzWire.
- Så många vackra kvinnor på nätet. - Tack.
Tror jag.
- Ska ni tala om vad jag gör här? - Mick sa att du har en härlig röst.
Raider har en lista över alla mottagna samtal till hennes webbsida-
- under hennes sista 24 timmar i livet. Ett av dom är antagligen mördarens.
- Så ni vill att jag ringer numren? - Du fattar snabbt.
- Och vadå, pratar med dom? - Om vi har tur, ja.
- Vad ska jag säga till en seriemördare? - Var trevlig, säg snälla och tack.
- Bara säg vad... - ... vad eskortflickor säger.
Okej.
Vad du än vill...
- Hallå. - Hej...
- Vem är det? - Det är jag, Jazzmyn.
- Åh, du. - Så... jag tänkte...
- Vad? Vad tänkte du? - Du vet...
Nej, jag vet inte ditt idiotiska luder. Jag sa åt dig att aldrig ringa mig hit.
- Jag klantade till det. - Nej, det gjorde du inte.
Nej, det var bra. Det är inte han. Han trodde hon fortfarande levde.
- Du var... jag menar hon var... - Riktigt imponerande.
Riktigt, riktigt sexig.
Nästa?
- Hallå? - Hej...
Cherish? Är det du?
- Är du kvar? - Ja, jag är kvar.
Var skulle jag annars vara?
- Vi ska fortfarande träffas idag, va? - Kan inte vänta.
- Därför ringer jag. - Härligt. Du verkar trevlig.
Det ska bli kanon.
- Så... - Ja?
Vi syns på "Greene's".
Vänta... Han la på.
Vad konstigt. Det påminde mig om gymnasiet.
- Som han letar en flickvän, inte en hora. - Vet någon var "Greene's" är?
- Aldrig hört talas om det. - Jag kollar runt.
Samtalet kom från 1730, Los Feliz.
Ni borde nog skynda er om ni ska hinna.
Då sticker vi.
- Så dina vänner, är dom... - Vad?
Vampyrer? Du märker det inte, va?
Skrämmande.
Det låter inte som...
Upp med händerna!
Släpp dom!
Händerna på huvudet, nu!
Cherish?
- Visst... varför inte. - Äntligen är det du. Jag såg din bild.
Sitt ner, snälla.
Kan du ge mig en dubbel?
Mick St John. Har du någon aning hur nära det var att du blev skjuten?
Har du någon aning hur nära det var att du fick ditt ansikte sönderslitet?
Jag har aldrig förstått vad det är med människor och skrikande.
Jag uppskattar i för sig rodnaden, blod-i-ansiktet utseende, mer än förut-
innan jag blev vampyr.
Det är bara det, att vilken lindring du än får av att höja blodtrycket-
gör att du missar saker... viktiga saker.
Förstår du?
- Vad är det där? - Jag vet inte. Ett gammalt foto.
- De ser ut att vara prostituerade. - Kan vi hålla oss till nuet och inte-
slösa tid på ett gammalt skit foto?
FBI har koll på den här killen. Han är ensamvarg, 38 till 45 år gammal-
- torterade djur som liten, och kissade i sängen.
Frysen är till för att förvara troféer från hans offer.
- Så han är 38? - 38 till 45.
- Profilering är ingen exakt vetenskap. - Det menar du inte.
Dom sa att vi kan gå nu.
- Han är en tonåring, ungefär 16 år. - 16?
- Närmare sig 200, jag såg ett foto. - Jobbig åIder.
Killar i den åIdern tänker på sex 20 gånger per minut, och det är fakta!
Gånger 200 år, det måste vara jobbigt.
- Borde vi inte säga det till polisen? - Han är vampyr-
- så det är nog bättre att inte säga nåt. - Åh min gud, Natalie Hall.
Den tillhörde den döda eskortflickan.
Håll den gömd tills vi kommer in i bilen. Vi är fortfarande bevakade.
Titta!
Det är hon, flickan jag letar efter.
- Tror du att han är med henne? - Det är nog troligt.
Står det "Greene's"?
- Det finns ett nummer på baksidan. - Ring det.
- Så vad handlar det om, är du oskuld? - Det beror på vad du menar.
- Jag menar, skulle jag bli den första? - Den första?
Inte egentligen.
- Hur gammal är du? - Det sa jag.
21, säkert! Ärligt.
Ärligt?
197 och en halv.
Du, du verkar vara en trevlig kille.
Är du säker att...
Svara inte.
Okej, okej.
Jag kom till hennes röstbrevlåda.
Det är en allmän plats och fullt med folk. Hon borde vara säker tills vi kommer dit.
- Hur lång bort är det förresten? - Det är vid stranden, vi är snart där.
Vi kan åka någon av attraktionerna, vi kan spela spel.
- Attraktioner? - Ja, berg-och-dal banan är skithäftig.
Jag har inte tid för det där.
- Kom hit! - Du får vänta.
Jag vill att du kommer närmare.
- Så hur går det till egentligen? - Vad?
Du vet... sex.
Berättade inte dina föräldrar det?
Konstigt nog så hoppade dom över delen som gällde vampyrer.
Mellan vampyrer och människor menar jag.
Jag pratar helt hypotetiskt, tro mig!
Kyss mig.
Som du verkligen menar det.
Vill du veta hur det fungerar?
- Det gör det inte. - Är det omöjligt?
Inte omöjligt, bara oförnuftigt. Det slutar aldrig bra.
Aldrig?
- Vi är snart där. Kan du prova igen? - Okej.
- Kan du ta det lite lugnt. - Kan du göra det som du har betalt för.
- Jag sticker nu. - Svara inte!
Ja?
Sitt stilla!
- Har du fått tag i henne? Vad händer? - Jag vet inte. Lyssna.
- Hallå? Cherish? - Ge mig telefonen!
Cherish?
- Är det någon där? - Du kommer med mig.
Häråt.
Jag kan höra dig. Jag vet vad du är.
Jag förstår varför du gör det här.
Bordellen, är det därför?
Vem förvandlade dig? Vad gjorde dom?
- Är du kvar? Låt henne gå. - Vem är du?
Vem är du?
Jag heter Mick St John. Jag vet att du är en vampyr...
- Hur fick du det här numret? - Du är en vampyr, precis som jag.
- Som du, va!? - Jag vet vad du går igenom.
- Gör du? - Du känner dig fördömd, som om ödet-
- har spelat dig ett elakt spratt. Som om du vaknar en dag och allt var ett misstag.
- Men du vaknar inte, åren går, årtio... - Århundraden Mick, 200 år.
- Jag valde inte det här. - Man har alltid ett val.
Säkert.
Släpp mig!
Du behöver inte göra det här.
- Vänta! - Låt mig vara.
- Han skulle döda mig. - Det är okej.
Det behöver inte vara så här.
Jag vet vad du går igenom.
Hör du mig? Jag vet hur det är.
Tror du? Tror du verkligen det?
Du har ingen aning.
Du förvandlades när du var typ 30?
Jag är fast.
Allt jag vill är att växa upp och det kommer jag inte... aldrig.
Någon bedrog dig?
Tror du?!
Du är inte ensam om det.
Har du någonsin älskat någon helt och hållet?
Att hon var hela din värld.
Att du skulle göra allt hon bad om, precis allt.
Har du någonsin älskat någon så?
Så att du glömt bort dig själv, allt du tänkte på var henne?
Jag älskar dig för evigt.
För evigt...
Ja.
Det har inte jag.
Om det är något jag lärt mig under 85 år...
...är att det vi vill, inte alltid spelar någon roll.
Det kan vara att ta sig från en punkt till en annan.
Du kan vilja överleva.
Men om universum vill annorlunda... ... kan du prova att springa...
...men du kan inte gömma dig.
Hej.
- Var är kamerorna? Du missar tillfället. - Dom vill inte att det blir offentligt.
"Vacker eskort nära mördad, återförenades med föräldrar".
- Det är en av den bästa storys vi har haft. - Hon vill inte synas på internet.
Sen när?
Jag måste gå.
Kanske är de summan av en miljon tillfälligheter-
- som vi inte kan kontrollera, som placerar oss på en bestämd plats och tidpunkt.
Eller kanske det är de val vi gör-
vad vi bestämmer oss att göra.
Om det är något jag lärt mig under 85 år...
...är att det vi vill, inte alltid spelar någon roll.
- Du bara försvann. - Du var upptagen med din chef.
Du kunde väl sagt hej då.
Hej...
...då.
Det vi vill, spelar inte alltid någon roll.
Men...
...ibland är det allt som betyder något.